26-tasis tarptautinis mokslo ir technikos istorijos kongresas
26-tasis tarptautinis mokslo ir technikos istorijos kongresas
2021-08-31
2021 m. liepos 25–31 d. įvyko 26-tasis tarptautinis mokslo ir technikos istorijos kongresas (ICHST). Dėl pandeminės situacijos renginys buvo nuotolinis ir transliuojamas iš Karolio universiteto Prahoje. Kiekvienais metais kongresas skiriamas specialiai temai. Šiais metais kongreso tema buvo Milžinai ir nykštukai moksle, technikoje ir medicinoje. Šį renginį, suburiantį viso pasaulio mokslo ir technikos istorijos specialistus, kas ketverius metus organizuoja Tarptautinės mokslo istorijos ir filosofijos draugijos Mokslo ir technikos istorijos padalinys (IUHPS/DHST), vienijantis 59 balsavimo teisę turinčių šalių ir 24 savarankiškai veikiančias komisijas. Kongreso pabaigoje buvo išrinkta nauja padalinio vadovybė, jam ketverius metus vadovaus Harvardo universiteto (JAV) profesorė Janet Browne. Balsavimo keliu buvo nutarta, kad 2025 m kongresas įvyks Naujojoje Zelandijoje.
Kongreso organizatoriai: IUHPS/DHST, Karolio universitetas Prahoje, Čekijos technikos universitetas, Čekijos mokslų akademija, GUARANT International. Kongrese užsiregistravo 900 dalyvių. Buvo perskaityti 785 pranešimai, veikė 223 sekcijos. Beveik visos IUHPS/DHST komisijos surengė ataskaitinius posėdžius. Darbas vyko 16-koje virtualių salių. Viso renginio metu kiekvienoje virtualioje salėjo budėjo informacinių technologijų specialistas. Vyko virtualūs susitikimai su leidyklų Springer ir Wiley atstovais, dalyviams buvo organizuojamos virtualios ekskursijos po Prahos muziejus. Visa kongreso medžiaga buvo filmuojama.
Kongrese LMAVB Mokslinės informacijos skyrius perskaitė du pranešimus: B. Railienė. Retrospektyvioji bibliografijos rodyklė – universalus šaltinis mokslo istorijai (Buvo pristatyta nacionalinės bibliografijos Serijos C patirtis ir Lietuvos MA Vrublevskių bibliotekos indėlis šiame darbe) bei G. Miknienė, B. Railienė. Baltijos šalių mokslo istorijos sklaidos fragmentas – konferencija Scientiarum Baltica. Pranešimas buvo įtrauktas į sekcijos Šaltiniai ir ištekliai mokslo istorijoje: ar dydis yra svarbu? programą.
G. Miknienės ir B. Railienės dalyvavimas kongrese neapsiribojo pranešimų skaitymų, taip pat dalyvauta IUHPS/DHST Bibliografijos ir dokumentacijos komisijos posėdyje, pasinaudota galimybe pristatyti pasaulinei mokslo istorikų bendruomenei mūsų bibliotekos taikomuosius mokslinius tyrimus, kuriamas duomenų bazes ir dalyvavimą Lietuvos nacionalinės bibliografijos duomenų banko kūrime. B. Railienė pirmininkavo sekcijai Bibliografijos istorija, taip pat su balso teise Generalinėje asamblėjoje atstovavo Baltijos mokslo istorikų ir filosofų bendriją.
G. Miknienės ir B. Railienės dalyvavimą kongrese rėmė LMAVB.
Programa ir santraukos skelbiamos kongreso svetainėje.
Parengė dr. Birutė Railienė
Paroda „Šimtmečių istorijos liudijimai: totoristika LMA Vrublevskių bibliotekos fonduose“
Paroda „Šimtmečių istorijos liudijimai: totoristika LMA Vrublevskių bibliotekos fonduose“
![](/wp-content/uploads/2021/08/F143-1140-Mecete.jpg)
Mečetė. Dail. Juozas Kamarauskas. Akvarelė. 1917 m. LMAVB RS F143-1140
2021 m. rugsėjo 1 – spalio 1 d. Lietuvos MA Vrublevskių bibliotekoje eksponuojama Lietuvos totorių istorijos ir kultūros metams skirta paroda „Šimtmečių istorijos liudijimai: totoristika LMA Vrublevskių bibliotekos fonduose“.
Vrublevskių biblioteka gali pagrįstai didžiuotis sukauptais totoristikos lobiais. Parodoje atskleidžiama dalis saugomo fondo apie totorių istoriją ir kultūrą. Tai – pirmosios žinios apie totorius: senieji XVI–XVII a. istorikų darbai, kelionių aprašymai; totorių raštija ir religinio pobūdžio leidiniai; totoristikos studijos ir tyrimai (XIX a. – XX a. pirma pusė); totoristikos tyrinėjimai ir studijos nuo XX a. iki šių dienų bei rankraštinė medžiaga (daugiausia – teismų dokumentai dėl žemės nuosavybės, žinios apie gyventojų sudėtį) bei unikali religinio turinio medžiaga iš privačios Aleksandro Begansko Lietuvos totorių rankraščių kolekcijos, kurios skaitmeninės kopijos dr. Galinos Miškinienės dėka papildys Bibliotekos fondus ir taps prieinamos tyrėjams bei visiems, besidomintiems totorių istoriniu ir kultūriniu paveldu.
Parodos autoriai: Eglė Paškevičiūtė-Kundrotienė, Rūta Kazlauskienė. Parodos partneriai: Vilniaus apskrities totorių bendruomenė, Vilniaus krašto Lietuvos totorių bendruomenė. Parodos konsultantė doc. dr. Galina Miškinienė.
Dėkojame folkloro ansamblio „Efsane“ prie Trakų krašto totorių bendruomenės vadovei Elnarai Čurlu už parodoje eksponuojamus ansamblio kostiumus, kurie atkurti tautinio totorių kostiumo pagrindu.
Pirmosios žinios apie totorius randamos senosiose kronikose, taip pat to meto kelionių aprašymuose, istorikų darbuose, išlikusiuose rankraštiniuose dokumentuose: privilegijose, teismų dokumentuose ir kt. Vienas pirmųjų totorius aprašė Žilberas de Lanua (Guillebert de Lannoy, 1386–1462), flamandų keliautojas ir diplomatas, kuris 1413–1414 m. lankėsi LDK, o 1421 m. jį, kaip Anglijos karaliaus pasiuntinį, priėmė Jogaila bei Vytautas. Žilberas de Lanua pirmasis aprašė Vilniaus, Kauno ir Trakų pilis. Šio autoriaus tekstą mokslinei bendruomenei pristatė Joachimas Lelevelis, 1844 m. išleidęs kelionės aprašymą prancūzų bei lenkų kalbomis. Darbe „Apie totorių, lietuvių ir maskvėnų papročius“ bene išsamiausiai totorius aprašė Mykolas Lietuvis (apie 1490–1560), puikiai juos pažinojęs. Italų kilmės lenkų rašytojas, karininkas ir kronininkas Aleksandras Gvanjinis (Alessandro Guagnini, 1538–1614) „Sarmatijos aprašyme“ (1578) apibūdino ir totorius. Išskirtinis ir Zigmundo fon Herberšteino (Siegmund von Herberstein, 1486–1566), Šventosios Romos imperijos pasiuntinio, imperatoriaus Maksimilijono diplomato, dukart pabuvojusio Maskvoje (1517, 1526 m.), išsamus veikalas apie Maskoviją, kuriame aprašomi ir totoriai. Jonas Lasickis (Jan Łasicki, 1534–1602) viename savo darbų „Apie rusų, maskvėnų ir totorių tikėjimą, aukojimus, vedybas, laidotuves, papročius“ (lotynų k., 1582) paskelbė laišką vokiečių liuteronų teologui, istorikui, Rostoko universiteto profesoriui Dovydui Chytrėjui (David Chytraeus, tikroji pavardė Kochhafe, 1530–1600). Tame laiške rašoma ir apie totorių tikėjimą bei papročius, minimas ir Vilnius, totorių maldos namai. Labai vertingi ir įdomūs senieji kelionių aprašymai, pavyzdžiui, populiarios Elzevyrų leidyklos serijos apie įvairias pasaulio šalis bei valstybes. 1630 m. joje išėjo „Rusija arba Moskovija, taip pat Totorija, nušviestos geografinių ir politinių pastebėjimų“ (lotynų k.). Matyti, kad knyga buvo labai įdėmiai skaityta. Eksponuojama ir Filipo Johano fon Štralenbergo (Philip Johan von Strahlenberg, 1676–1747) iliustruota vario raižiniais bei žemėlapiais kelionių po Rusiją, Sibirą ir didžiąją Totoriją istorija, išleista vokiečių kalba 1755 metais, taip pat 1769 m. vokiškai išleistas kelionių per Rusiją link Kaspijos jūros, į Persiją, Totoriją, Turkiją, Armėniją ir Kiniją iliustruotas aprašymas su žemėlapiais ir kt.
Totoriai nuo kitų LDK gyventojų skyrėsi religija. Nors ilgainiui asimiliavosi kalbos atžvilgiu, tačiau išlaikė religinį savitumą. Todėl totorių raštija – chamailai, kitabai, pusiau kitabai – buvo reikalingi praktiškai atlikti religines apeigas. Nors žymusis Vilniaus spaustuvininkas Zavadskis dar 1816 m. rūpinosi išleisti vadovėlį totorių raštui pažinti ir Koraną, pirmasis Koranas lenkų kalba buvo išleistas tik 1858 m. Varšuvoje. Lietuvos MA Vrublevskių bibliotekoje saugomas XIX a. vidurio chamailas (maldaknygė), rašytas arabų bei turkų kalbomis, taip pat išskirtinio mokslininkų dėmesio sulaukęs vadinamasis Ivano Luckevičiaus kitabas, datuojamas XVIII a. pirma puse, rašytas arabų ir baltarusių kalbomis. Šiuo rankraščiu susidomėta XX a. pradžioje, 1915 m. jį radus Keturiasdešimties Totorių kaime. Rankraštis mokslinėje literatūroje pavadintas jo atradėjo istoriko, archeologo ir bibliofilo Ivano Luckevičiaus (1881–1919) vardu. Dr. Galina Miškinienė kartu su kolegomis parengė jo faksimilinį leidimą su translitaracija, taip pat su vertimu į lietuvių kalbą bei paaiškinimais „Ivano Luckevičiaus kitabas – Lietuvos totorių kultūros paminklas“.
XIX a. dėl pasikeitusių politinių aplinkybių pakito ir totorių padėtis. Iki tol daugiausia buvę kariais, totoriai tapo valdininkais, siekė aukštojo mokslo. Lietuvos totorių inteligentija padėjo totoriams suvokti savo istoriją, tradicijas. Apie totorius gražiai atsiliepė A. Mickevičiaus brolis, savo darbuose jais domėjosi T. Čackis, J. Lelevelis, jų gyvenimą pristatė V. Sirokomlė „Išvykose iš Vilniaus po Lietuvą“ (T. 1–2, 1857–1860), kur aprašydamas geografines vietoves, gausiai rėmėsi išlikusia autentiška medžiaga, rašytiniais šaltiniais. Antroje knygos dalyje autorius panaudojo Nemėžio totorių dokumentus, tarp kurių išskirtinis – 1684 m. po mūšio sužeisto totorių kario testamentas.
XIX ir XX amžių sandūroje totorių kultūrinio atgimimo priešakyje stovėjo tokios asmenybės kaip Antonis Muchlinskis, broliai teisininkai Leonas ir Olgierdas Kričinskiai, Stanislovas Kričinskis ir kt. Vilniaus archeografinė komisija, tyrusi senuosius aktus, savo darbų 31 tomą skyrė totorių dokumentams (Акты издаваемые Виленскою коммиссiею для разбора древних актов. T. 31, Акты о литовских татарах. Вильна : [s. n.], 1906. XL). Tai iki šiol nepralenktas totoristikos priminių šaltinių dokumentų rinkinys. Įspūdingos apimties kapitalinė S. Dziadulevičiaus studija apie totorių genealogiją ir herbus „Herbarz rodzin tatarskich w Polsce“ (Wilno, 1929), kurią papildo 12 sulankstytų genealoginių lentelių, tekstą puošia totorių herbai. 1932 ir 1935 m. išėjo L. Kričinskio parengtos totorių istorijai skirtos bibliografijos.
Pamažu Vilnius tapo totoristikos centru: Vilniaus universitete dėstė žymus prof. Stefanas Bazarevskis, čia buvo įkurtos totorių draugijos, nuo 1929 m. veikė muziejus. Jame buvusių daiktų sąrašas žinomas iš likusio muziejaus katalogo. Totorių Kultūros ir švietimo sąjunga leido laikraščius Rocznik Tatarski, Žycie Tatarskie, Przęgląd islamski;išėjo gausybė knygų.
Antrasis pasaulinis karas dar kartą nubrėžė naujas ribas visose gyvenimo srityse. Nedidelė totorių bendruomenė vėl buvo padalinta į keletą mažesnių, o gyvenimo ir veiklos sąlygos Lietuvoje, Baltarusijoje bei Lenkijoje skyrėsi. Nemažai totorių dar kartą asimiliavosi, šįsyk dėl rusų kalbos poveikio. XX a. pabaigoje – XXI a. totorių būklė vėl pagerėjo, atsirado naujų galimybių mokslui, kultūrai, švietimui, religijai.
Anotaciją parengė Eglė Paškevičiūtė-Kundrotienė
2021-08-30
Pasakojimas apie knygas karo tema
Pasakojimas apie knygas karo tema
Bibliotekos fonduose saugomi leidiniai, parašyti lotynų ir kitomis Europos šalių kalbomis, apima laikotarpį nuo Antikos iki mūsų dienų. Jie supažindina su pačiais istorijos šaltiniais, iš kurių žinių sėmėsi vėlesnių kartų istorikai. Karybos raida betarpiškai susijusi su civilizacijų istorija: karai kildavo iš keršto, dėl religijos, net dėl moterų arba tiesiog iš noro parodyti savo agresyvumą. Visa tai atsispindi ir raštijos paminkluose.
Apie knygas karo tema pasakoja Violeta Radvilienė, LMA Vrublevskių bibliotekos Retų spaudinių skyriaus specialistė, dr. Sigitas Narbutas, senosios raštijos tyrėjas, prof. Libertas Klimka, mokslo istorikas.
Apie kelionių knygas
Apie kelionių knygas
Per senąsias knygas ir žemėlapius tarsi laiko mašina turime galimybę grįžti tris ar keturis šimtus metų atgal. Akivaizdu, kad Viduramžiais ar netgi XIX amžiuje, kai apie tolimąsias šalis buvo nedaug patikimų žinių, nestigo lakios vaizduotės ir pramanų.
Įspūdingų pasakojimų prisiklausę, keliautojai leisdavosi į nepažintus pasaulio kampelius: vienus skatino smalsumas, noras atrasti naujas augalų, paukščių, žvėrių rūšis, upių ištakas, kitus viliojo prekyba, pasakiškų turtų troškimas. Tik su Naujojo pasaulio atradimu pradėta pasaulį vis daugiau pažinti ir tie potyriai buvo aprašomi knygose.
Vaizdo ir garso įrašuose apie senąsias knygas pasakoja Violeta Radvilienė, Milda Kvizikevičiūtė iš ciklo „Įdomioji biblioteka“.
Tarptautinis geologijos mokslų istorijos simpoziumas
Tarptautinis geologijos mokslų istorijos simpoziumas
![](/wp-content/uploads/2021/08/symposium-Poland-2021.jpg)
2021 m. liepos 19–22 d. įvyko 46-asis Tarptautinės geologijos mokslų istorijos komisijos (INHIGEO) simpoziumas. Dėl pandemijos renginys buvo nuotolinis ir transliuojamas iš Lenkijos geologijos instituto Varšuvoje. Simpoziumą rengė Lenkijos Nacionalinis geologijos institutas – Nacionalinis mokslo tyrimų institutas, Tarptautinė geologijos mokslų istorijos komisija, Lenkijos geologų draugija bei Lenkijos mokslų ir menų akademija. Organizatoriai užtikrino puikią renginio sklaidą: su visais pranešėjais buvo suderintas ryšys, visi pranešimai buvo iš anksto atsiųsti organizatoriams. Renginio transliacija buvo įrašyta.
Pagrindinės pranešimų temos: nacionalinių geologijos tarnybų veikla ir jų kūrėjų biografijos, geologijos draugijų istorija, geologinės kartografijos raida, mineralų gavybos ir kalnakasybos istorija, žymių geologų biografijos bei kiti klausimai.
Simpoziumo metu buvo išklausyti 59 pranešimai. Lietuvos atstovai perskaitė 4 pranešimus. Vienas iš jų – LMAVB darbuotojos Birutė Railienės pranešimas, parengtas kartu su akad. Algimantu Grigeliu „Eduardo Eichvaldo idėjai apie gyvybės evoliuciją – du šimtmečiai“. Pranešime buvo aptarta E. Eichvaldo (1795–1876) sukurta gyvojo pasaulio evoliucijos schema, kurią autorius sukūrė darbo Vilniaus universitete laikotarpiu. Minėtąją teoriją autorius sukūrė trimis dešimtmečiais anksčiau už Č. Darviną (1809–1882). Pranešimo metu cituota E. Eichvaldo daktaro disertacija (1819), knyga Zoologia specialis (1829) bei Vilniaus universiteto zootomijos muziejaus inventoriaus autografas (1831) yra saugomi LMAVB.
Programa ir santraukos skelbiamos simpoziumo svetainėje: https://inhigeosymposium.pl/u/home
Parengė dr. Birutė Railienė
Apie knygas karo tema
Apie knygas karo tema
![](/wp-content/uploads/2021/08/semenav1.jpg)
Iliustracija iš Kazimiero Semenavičiaus knygos Artis magnae artilleriae pars prima. 1650. LMAVB RSS L-17/2-17//613001
Bibliotekos fonduose saugomi leidiniai, parašyti lotynų ir kitomis Europos šalių kalbomis, apima laikotarpį nuo Antikos iki mūsų dienų. Jie supažindina su pačiais istorijos šaltiniais, iš kurių žinių sėmėsi vėlesnių kartų istorikai. Karybos raida betarpiškai susijusi su civilizacijų istorija: karai kildavo iš keršto, dėl religijos, net dėl moterų arba tiesiog iš noro parodyti savo agresyvumą. Visa tai atsispindi ir raštijos paminkluose.
Pristatome įrašą iš ciklo „Įdomioji biblioteka“. Apie knygas karo tema pasakoja LMA Vrublevskių bibliotekos Retų spaudinių skyriaus specialistė Violeta Radvilienė.
2021-08-21
Laikina prieiga prie Loeb Classical Library skaitmeninės bibliotekos
Laikina prieiga prie Loeb Classical Library skaitmeninės bibliotekos
![](/wp-content/uploads/2021/08/laptop-m.jpg)
Iki 2021 m. spalio 5 d. suteikta laikina prieiga prie klasikinių senovės graikų ir romėnų kūrinių skaitmeninės bibliotekos, kurioje pateikiami kūrinių tekstai graikų ir lotynų kalbomis bei jų vertimai į anglų kalbą.
Laikina prieiga prie duomenų bazių
Laikina prieiga prie duomenų bazių
Iki 2021 m. rugsėjo 30 d. suteikta laikina prieiga prie EBSCO duomenų bazių Academic Search Ultimate ir Business Source Ultimate.